Tidigare:
- Får jag bjuda på ett glas? - Jag vill kunna lita på Roz.
Vi har infiltrerat er anläggning.
De försöker inte bota Inhumans. De ger Terrigen till så många de kan.
- Ni delar ut smittan som botemedel. - Jag får rapporter... från Malick.
För länge sen föddes en Inhuman som skickades till en annan planet.
Hydra skapades i syfte att återbörda den.
Du vill hämnas på S.H.I.E.L.D., och jag kan hjälpa dig med det.
Du ska hjälpa mig att ta reda på hur S.H.I.E.L.D. tog tillbaka nån.
Två All-Americans från DJ's.
Är alla burgare som heter "All-American" dåliga för en?
Var ingen hatare nu, Phil.
Half Moon Pub. Var det inte där vi tog vårt första glas ihop?
- Jag går ofta dit. - Så klart.
Det är inget minne jag har sparat eller så.
Bara tändstickor, jag fattar.
Banks tycker att jag är tokig som fortsätter träffa dig.
- Har du berättat om oss för Banks? - Ja, jag berättar allt för Banks.
- Jag insåg inte att ni var så bundis. - Det är mycket du inte vet om mig.
Trots att du smög in två agenter på min arbetsplats.
Jag hade faktiskt all rätt att göra så. Du jobbar ju för Hydra.
Och dessutom... är jag ledsen.
- Jag borde svajpa vänster nu. - Jag vet inte vad det betyder.
- Du är så teknikfientlig. - Jag har faktiskt en flygande bil.
Från 60-talet.
- Jag är glad att vi fick äta burgare. - Jag med.
- Har ni hittat nåt nytt om Malick? - Inget vi inte redan visste.
Mäktig kille från D.C. med fingrarna i nästan varje regeringsorganisation.
På nåt sätt lyckades han avlägsna varenda Inhuman ni hade i förvar.
- Tror du att Malick mobiliserar? - Den enda frågan är varför.
Det tänker jag ta reda på.
Tänker du återvänta till ATCU?
Jag kan inte skydda dig på insidan.
Tack, Lancelot, men jag klarar mig. ATCU är mitt revir.
Såvitt Malick vet är det bara ännu en dag på jobbet för mig.
- Det låter ändå farligt. - Jag får ta risken.
Malick har ju använt mitt folk som försökskaniner.
- Jag är idioten som jobbat med Hydra. - "Idiot" är lite att ta i.
- Vad är planen när du väl är inne, då? - Bara ännu en dag.
Men jag har ordnat ett möte med Malick, och på det viset...
Roz! Rosalind?
Nej! Håll fast vid min röst! Stanna hos mig, Roz!
Håll fast vid min röst! Titta på mig! Du måste andas, Roz!
Snälla, Roz! Titta på mig, andas!
Roz! Andas, snälla! Andas, snälla! Snälla! Bara stanna hos mig...
Nu vet du hur det känns, Coulson. Att se nån du tycker om förblöda.
- Ward? - Det låter konstigt utan "agent".
- Vad har du gjort? - Eliminerat en läcka hos ATCU.
Mördade du Rosalind för att hindra henne från att undersöka Malick?
Tror du att hon kunde ha hindrat Malick från att öppna en portal till?
Han har öppnat en förr, han lär göra det igen. Nej...
Det var personligt. S.H.I.E.L.D. skickar agenter för att döda mig.
Jag tänkte sätta stopp för det genom att döda den som skickar dem.
- Vill du döda mig? Kom och ta mig. - Jag har folk som gör sånt åt mig.
- Jag ville bara höra dig panikslagen. - Det här är inte över.
Rör på er!
Ducka!
Kör!
Och ms Price?
Kör, bara.
Låt honom vara.
- Sa Coulson nåt när du fått ut honom? - Han bad mig förbereda förhörsrummet.
Jag beklagar verkligen, Phil. Behöver du nåt, fråga bara.
Vi börjar från början. Hur tänker Ward?
- Har han svagheter vi inte utnyttjat? - Tror du att vi har missat nåt?
Alla ursprungliga team-medlemmar ska berätta allt de minns om Ward.
Oavsett hur jobbigt det känns.
Okej...
Berättade han några personliga detaljer när ni två låg med varandra?
Vi pratade inte så mycket.
Hur var er relation när han hade räddat ditt liv?
- Jag var tacksam. - Bara tacksam?
En gång hittade jag honom i mitt rum.
- Stal han nåt? - Tror inte det. Han bara satt där.
Stirrade på en bild av mig och mamma.
- Ward lockade för att han var trasig. - Berättade han vad som skadat honom?
Som jag sa, vi pratade inte mycket. Men det verkade vara hans drivkraft.
Han ville bli sedd som en hjälte.
Vi var som bröder. Men nu inser jag att han bara utnyttjade mig.
Hur då?
Det var som om han försökte ersätta nåt han hade förlorat.
Jag var så patetisk. Jag skrattade åt hans skämt och fåniga ordvitsar.
- Du var attraherad av honom. - Han räddade mig faktiskt.
- Trodde du att det var ömsesidigt? - Det var inte det Ward behövde av mig.
Och han var intresserad av nån annan.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Svara då bara på frågorna.
Visst, men du vet nog redan allt.
Jag har hört om hur Ward föll för dig. Berätta hur du föll för honom.
- Det här måste vara jobbigt för dig. - Jag vill bara ta den som dödade Roz.
Vi också. Så jag vill att du träffar ett par personer.
Det var nåt med honom, bara.
Vi hade jobbiga uppväxter båda två. Det var lätt att relatera.
Har du funderat på att han kanske låtsades för att komma nära dig?
- Att han utnyttjade en svaghet? - Han låtsades inte.
Ward ljög aldrig för mig.
Han bara dolde delar av sig själv som jag inte var redo att se än.
Än?
En sån uppväxt påverkar ens livssyn.
Allt filtreras genom en mycket specifik lins.
Ward fattade det. Därför trodde han att han kunde få mig att förstå honom.
- Hade han rätt? - Förmodligen.
Efter att ha flyttat runt i flera år fattar jag hur lätt det var för honom-
-att duperas av en stark fadersfigur.
Och att Garrett lyckades locka honom till Hydra. Min mamma lurade mig...
- Du verkar villig att förlåta mycket. - Jag kommer aldrig att förlåta honom.
Han mördade Rosalind bara för att skada dig.
Han dödade Koenig... Han dödade Koenig på grund av mig.
Han visste att han skulle förlora dig när Koenig avslöjade honom.
Det sorgliga är att det var då jag förstod honom för första gången.
Ward dödar inte för att han inte känner nåt alls.
Utan för att han känner för mycket.
- Malick försöker öppna en portal. - Ser det här bekant ut?
Det är Distant Star Pathfinder. Nasas program när Roz och jag gick med.
- Vi fick inte höra några detaljer. - Vet du var Nasa höll på med det?
Ett fristående företag föreslog projektet och drev det i ett labb.
Anläggningen är stängd sen flera år.
Måste vi gissa vem som finansierade det hela?
Nej. Det var Gideon Malick.
Leve den segrande hjälten...!
Det gick fort. Jag gav ju precis klartecken.
Det var ett tag sen jag sköt nån på det avståndet. Det kändes bra.
I glädjeyran måste du ha glömt att vi behöver Phil Coulson levande.
Han lyckades ta sig därifrån.
Hur fan tänkte du när du skickade in dina bästa män?
- Jag ville sätta press på Coulson. - Det här är ingen lek.
Inte för dig, kanske.
Just det...
För om Coulson inte överlever får du ditt efterlängtade avslut.
Avslut är inget jag värderar särskilt högt.
Det jag tror på... är att gå framåt.
Att aldrig blicka bakåt.
De här fem stenarna avlägsnades från monoliten för århundraden sen.
Tanken var att de skulle delas upp bland Hydras mäktigaste ledare.
- Nu har du allihop, tack vare mig. - Du missar poängen.
De här stenarna är nyckeln till allt som Hydra har marscherat mot.
Och nu riskerar du allt det för att få ett avslut?
- Allt kommer att gå som planerat. - Hur kan du vara så säker?
För att jag känner Coulson bättre än han känner sig själv.
Sir, jag ville bara säga...
Du skulle döda Ward. Du misslyckades, och nu har folk dött!
Lugna ner dig!
Ward borde aldrig ha fått chansen att göra det han gjorde.
Nej, hon har rätt. Det var jag som valde ut Ward till teamet.
Allt som har hänt sen dess är mitt ansvar.
Jag skulle göra vad som helst för att få en chans till.
- Bäst du inte missar den här gången. - Den här gången?
Jag vet ett sätt att spåra Ward, men vi måste köra utanför protokollet.
- Min specialitet. - Det är nog ingen bra idé...
Du ska också med, agent Morse. Vi behöver en pilot.
Hur tänker du nu?
För att döda Ward måste jag göra några saker en byråchef inte borde.
- De kanske inte är ämnade att göras. - Nej, men vi gör det här.
- Vill du att jag vikarierar? - Som tillförordnad byråchef.
- Varför inte göra May till chef? - Hon är inte redo att leda gruppen.
Du är den enda jag litar på som inte vill hämnas på Ward.
Jag tänkte kolla in Distant Star- anläggningen med Fitz och Simmons.
Jag skickade in dem och ett team med Banks för tjugo minuter sen.
Det är en order. Du måste kliva fram och göra jobbet.
- Tänker du berätta om din plan? - Absolut inte.
Verkar osannolikt att nåt finns kvar.
Säg inte det. Vi kan hitta nåt som hjälper oss få hem Will.
- Vi kan inte få hem honom. - Jemma...
Vi har programmet som räknar ut var portalen öppnas, vi måste bara dit.
Det är inte det jag menar. Det är oansvarigt att öppna en portal.
- Hydra letar efter den där varelsen. - Det är bara amsagor.
- Jag har sett den, den är äkta! - Liksom Will, och han behöver hjälp.
Tror du inte att jag vill rädda honom? Han räddade mitt liv och...
Du vet vad jag känner för honom.
Men att riskera så många andra liv vore själviskt.
- Gör inte så här. - Det är inte jag!
Då går vi. Mr Malick väntar.
- Målet ligger på en allmän plats. - Många vittnen, alltså.
Menade du att allt är tillåtet?
- Har du nånsin rånat en bank? - Nej, det vill jag inte påstå. Har du?
Lita inte på en mutad jockey på en nerknarkad häst. Jag har en idé.
Bra, för vi har ont om tid. Ward och Malick är redan tio steg före.
Skyll inte på mig. Det var hans idé.
Res på dem. - Man ska inte skicka en pojke att göra en mans arbete.
Men det slog mig faktiskt aldrig att jag borde skicka en ung kvinna.
Säg mig, ms Simmons, såg ni den på andra sidan?
- Du sa inte att hon är så vild! - Det är en ny utveckling.
Vilka hemligheter du måste dölja, som bara väntar på att bli delade...
- Vi hjälper er inte öppna en portal. - Vi har öppnat portaler i många år.
Det krävs bara några stenar och en byggnad med rätt vibrationsfrekvens.
Vad handlar allt det här om, då?
Det andra.
- De vet inte hur man tar sig hem. - Du är skärpt, du!
- Du kanske är redo att avslöja det. - Kom lite närmare, så får du se.
- Och du? - Skit ner dig.
- Några förslag? - Dela på dem.
Hydra har tagit Fitz och Simmons. De låg i bakhåll på anläggningen.
- Banks och de andra, då? - De överlevde inte.
Vi måste ta Zephyr One och ta oss dit. De tog Fitz och Simmons!
Jag vet, men Hydra är borta nu, och vi jagar bara vår egen svans.
Det är bättre än att inte göra nåt!
Jag måste ringa Coulson.
- Byråchefen. - Fitz och Simmons är kidnappade.
Det verkar ha varit Hydra.
Det var därför Ward nämnde portalen. Han ville att vi skulle åka dit.
Måste vi ändra vår plan?
Nej. Men den måste fungera.
Nån som behöver veta vad ni ska göra nu?
Ingen ska spela hjälte här i dag.
Gud... Hur hittade ni mig?
Jag är inte rädd för dig.
Jag måste säga att jag är imponerad av den här Furiosa-grejen.
Att vara fast på en annan värld kan ju inverka, men jag vill ändå tro...
att det som fick bollen i rullning var att jag släppte er i havet.
Du är verkligen kungen av idioter.
- Vi kan göra detta på några olika sätt. - Kör hårt.
Om du lärt känna mig skulle du veta att jag aldrig skulle skada dig.
Men jag kan inte påstå att samma sak gäller honom.
Säg till om du ändrar dig.
Vill du se ett trick?
- Vad har ni gjort med Simmons? - Tro mig, det vill du inte veta.
Jag ska döda dig! Din psykopat!
Du är visst fortfarande rädd för mig.
Jag ska inte skada dig. Det finns ett enklare sätt att få dig att prata.
Låt Simmons vara.
Min första tanke när vi träffades var: "Killen är verkligen kär!"
Det var gulligt, faktiskt. Men inte på ett vuxet vis.
Snarare som en hund i en tecknad film med hjärtat bultande utanpå kroppen.
Jag sa åt dig att lägga in en stöt innan det var för sent.
Gissa vad... För sent.
Snälla...
Berätta bara hur hon kom tillbaka, så är det över. Så enkelt är det.
Eller så kan vi sitta här och lyssna.
- Kan han leda oss till Ward, då? - Varenda sjuk grej Ward gör...
är bara ett missriktat försök att rättfärdiga hans förflutna.
Men en sak kan han aldrig ställa till rätta.
- Vad är detta? Har min bror sänt er? - Grant Ward?
- Han vet inte ens att du är här. - Men snart gör han det.
Undrar vad som är värst för dig.
Ögonblicken när Simmons skriker eller de långa pauserna däremellan.
Samtal från en död kvinnas telefon...
Sen du mördade Rosalind har jag försökt förstå hur din hjärna funkar.
Så svårt borde det inte vara. Vi är inte så olika, du och jag.
Men jag har aldrig skadat nån av själviska skäl. Förrän nu, alltså.
- Vad ska det betyda? - Nån här vill säga hej. Titta.
Jag har två av dina, så då tar du en av mina?
Två sidor av samma mynt, som sagt. Men jag tror inte att du löper linan ut.
Jag tänkte att du skulle säga det, så jag tog med en vän.
Om du rör Thomas...
La du på? Var det rätt drag, tror du?
Ward ska veta att vi har överhanden. Dessutom lär han bli förbannad.
- Här. - Snälla, döda mig inte.
- Ingen vill att det ska ske. - Han har ett vapen mot mitt huvud.
- Din bror är ingen schyst kille. - Det var ni som kidnappade mig!
Ward skadade nån jag bryr mig om, och du är det enda han bryr sig om.
Så det är bara med dig jag kan locka fram honom.
Okej. Men det är säkrast att ni gör slut på honom.
- Det där väntade jag mig inte. - Grant har ljugit för sig själv.
- Så han ljög om sin barndom? - Det om våra föräldrar stämmer nog.
Pappa hade problem med sin ilska, och mamma hade problem med pappa.
- De tog ut sina problem på oss. - Och dina bröder? Var ni nära varann?
Christian var mycket äldre, så vi umgicks inte, men Grant...
Han var min bästa vän. Skyddade mig från mamma och pappa. Och Christian.
- Men så en dag gjorde han inte det. - När han knuffade ner dig i brunnen.
Grant förändrades efter det. Han kunde inte erkänna vad som hänt.
I stället lovade han att han inte skulle låta nån skada mig igen.
Hörs ni? På storhelger och så?
Grant var sjutton när han brände ner vårt hem, med Christian kvar där inne.
Jag har hållit mig undan sen dess.
- Ganska rimlig logik, faktiskt. - Du verkar inte vara så lik din bror.
Bara för att man växer upp bland monster måste man inte själv bli ett.
Jag blev inte ett. Snälla, lämna inte över mig till Grant.
Det är bara så han kan lockas fram.
Kanske inte. Jag har spårat Wards mobil.
- Nu måste han bara prata länge nog. - Ward låter det aldrig hända.
- Jo, om han pratar med mig. - Ingen bra idé, även om han skulle...
ringa tillbaka.
Fortfarande ingen bra idé.
Jag skär Fitz i bitar om...
Grant?
Thomas? Är du oskadd?
- Är allt de säger sant? - Nej, det är de som är onda.
De dödade nån jag älskade.
De vet hur mycket jag tycker om dig. De vill skada mig.
- Det har gått nästan femton år. - Mamma och pappa lät oss inte ses.
- De höll dig gömd. - Det var inte de. Det var jag.
- Jag bytte namn och flyttade. - Varför då?
Jag ville inte låta dig skada mig igen!
- Det var en engångsföreteelse. - Jaså?
Förklara vad du gjorde med mamma och pappa! Du dödade dem! Och Christian!
Du vet hur de var, de skulle inte få skada oss igen.
Pappa hade gåstol!
Ibland måste man göra nåt dåligt av en bra anledning.
Sluta försöka rättfärdiga det. De var mina föräldrar också.
Ja, de var hemska, men du är mycket värre. Du satte eld på dem!
- Lugna dig, Thomas. Lyssna på mig. - Tiden är ute.
- Ge tillbaka telefonen till Thomas. - Det blir inget med det.
- Du spårade samtalet... - Och nu ska jag döda dig.
Du ska berätta allt jag behöver veta - nu!
Förstår du? Gör du det?
Nej! Nej!
- Ward är i sydvästra England. - I slottet där vi hämtade Simmons.
Malick försöker öppna en portal till.
Hur ska jag kunna hålla mig säker nu?
Ett säkerhetsteam har avdelats för att hålla ett öga på dig.
Låtsades han eller tänkte han verkligen skada mig?
Vi hör av oss.
- Daisy sa att du ville prata. - Jag behöver din åsikt.
Jag har läst Andrews akt om Lincoln. "Ett farligt temperament."
"Det är min professionella åsikt att han inte bör få delta i programmet."
Vad tycker du?
Det kanske är Lashs utvärdering. Hur ska vi kunna veta skillnaden?
En feed från slottet där Ward och Malick håller Fitz-Simmons fångna.
- Hydra verkar ha ett par dussin män. - Problemet är det tunga artilleriet.
Och det är inte ens det värsta. Coulson sa till dem att han kommer.
- Då hjälper inte stealth-teknik. - Coulson vägrade begära förstärkning.
Det är du som bestämmer. Begär det åt honom.
De är fler och har bättre vapen. Vi har ingen som helst chans-
-mot ett Hydra som belägrat sig.
- Vad fan ska jag göra? - Det tror jag att du redan vet.
Där har vi ju vår lilla rymdresenär! Vi skulle just öppna portalen.
Jag tänkte att du kanske ville se själv.
Den som åker dit dör. Varelsen driver en till vansinne.
Intressant teori, här kommer en till:
Den vill återvända. Och nu har vi hittat nån som kan hjälpa oss.
Jag kommer aldrig att hjälpa er.
Det är därför vi gått med på att sluta göra dig illa.
Så att han skulle åka i stället.
- Åh, Fitz... - Förlåt, Jemma.
Jag anade att Fitz skulle ge upp allt för din skull. Nu har han chansen.
- De är inte ens godkända för fältet. - Jag godkände dem, alldeles nyss.
Jag kanske får mitt team trots allt.
Hör upp! Hydra har Fitz och Simmons, och de tänker öppna en portal till.
- Så vi ska stoppa dem. - Ja, men varför just vi?
- Vi är nog allt de har. - Ni har krafter andra agenter saknar.
Men det är ett farligt uppdrag.
Och oddsen är inte i vår favör.
Så här är det: Det Hydra planerar kommer att skada många oskyldiga.
Kanske människor ni bryr er om. Jag tror att vi har en chans.
Antingen kliver ni fram och gör jobbet eller så låter ni dem vinna.
Valet är ert.
Fint tal, byråchefen.
- När når vi Hydras luftrum? - Om ungefär tio minuter.
- Sir? Angående det som hände nyss... - Vi fick det vi behövde. Punkt slut.
Ja, men ditt ansiktsuttryck... Jag har sett det tidigare.
Det är samma ansiktsuttryck som Hunter hade när vi gav oss på Ward.
Att ha starka känslor är farligt. Du måste kunna skilja dem från jobbet.
Du har fel. Jag har stått emot mina känslor, och se nu. Rosalind är död.
Ward har Fitz och Simmons. Jag ångrar bara att jag inte dödade den jäveln.
Säg till när vi närmar oss.
- Det är dags. - Jag måste vara redo för S.H.I.E.L.D.
- S.H.I.E.L.D. kommer inte i närheten. - Underskatta inte Coulson.
Phil Coulson är oviktig. Men du har fortfarande en viktig roll att spela.
- Vad pratar du om? - Du ska leda männen på andra sidan.
Du skämtar. Jag har jobbat för det här sen S.H.I.E.L.D. dödade Kara.
- Varför skulle jag ge upp det? - För att du redan har vunnit.
Det här är inte över förrän jag står över Coulsons döda kropp.
Jag trodde att du var mer än blodtörstig, att du hade en vision.
Jag ser bra nog för att märka när jag blir manipulerad.
- Att riskera livet för andras dröm. - Och din dröm? Hämnd?
- Det är bara fåfänga, en svaghet. - Prata inte med mig om svagheter.
- Svaghet är att följa andra blint. - Jag ber dig inte att följa.
Jag ber dig att leda!
Ja, jag har väntat länge på det här.
Men jag hade hoppats hitta nån att dela det med.
Pierce visade sig vara blodtörstig. Jag tänkte att det kanske var Garrett.
- Men han var alldeles för fåfäng. - Han gjorde att jag trodde på Hydra.
Och det är det största han nånsin åstadkom för vår sak.
Jag är ingen soldat, du är den bäste vi skapat. Bara du kan göra det här.
Och om du tar dig över kommer du att inse att din tro var rättfärdigad.
Den är äkta. Du ska se den i ögonen.
Och sen?
Och sen kommer vi att kunna göra vad fan vi vill.
Hallå! Rör du henne är överenskommelsen bruten.
Du får inte göra det. Vi får inte låta dem ta hit den där varelsen!
- Fitz? Snälla, låt dem döda mig. - Jag kan inte.
Jag vägrar.
Jag förlorade dig en gång. Jag kan inte förlora dig igen.
Jag är helt enkelt inte stark nog att leva i en värld utan dig.
Kom tillbaka till mig.
Men ta inte med dig den där saken.
Det enda jag ska ta med mig är Will, okej?
Då kör vi i gång.
Vad gör du?
Leder.
- De verkar göra sig klara. - De lär ta med Fitz eller Simmons.
De tar med en som guide och lämnar en som försäkring. Det där är Ward.
- Det kan du inte veta. - Det är han.
Vänta på mig. Spärra av området när ni är framme, jag är precis bakom er.
Hitta den. Vi sätter på portalen igen om exakt tolv timmar.
Uppfattat.
Ta hem den. Bli den som avslutar det Hydra påbörjade.
Du skriver historia i dag.
Upp med hakan. Det blir en nystart för oss båda.
- Han går igenom. - Om det är Ward är vi för sent ute.
Kan du snälla gå och prata förstånd med honom?
Bara en galning går in utan plan!
Jag ska avsluta det!
- Satan... - Vänta! Vad håller du på med?
Vi vet båda två att sunt förnuft aldrig har varit min starka sida.
Hydra har låst sina vapen på oss! Vi måste härifrån!
Coulson, vänta!
Stäng av den.
Det är inget!
Kom igen! Rör på dig!
Översättning: Arnar Jonsson www.btistudios.com